לך-לך+-+ראובן

toc

=פרשת לך לך=

1.

**קיבוץ גלויות**
- עלינו, בני ישראל, להיות מודעים לקשיים המרובים שנתקלים בהם העולים לארץ, קשיים תרבותיים, כלכלייים ומנטליים. שם האתר - אתר כיפה · שם הכותב - הרב יגאל יהב ר"מ בישיבת מעלה אפרים ·· תאריך הכתיבה - יא חשון, תשס"ז הכתובת של המאמר - http://www.kipa.co.il/pash/show.asp?id=15244

2.

**"לך לך מארצך, וממולדתך ומבית אביך"**
הגירוש מטעמים "אזרחיים" וכאמצעי ענישה שם האתר - אתר דעת שם הכותב - דר עוד אביעד הכהן - ד"ר אביעד הכהן מנהל את המרכז להוראת המשפט העברי ולימודו במכללת "שערי משפט", ומלמד בה ובפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים משפט חוקתי ומשפט עברי. תאריך הכתיבה - תשס"ה הכתובת של המאמר - http://www.daat.ac.il/mishpat-ivri/skirot/183-2.htm

3.

**אברהם = הר**
בעיון לפנינו מקשה חנן פורת מדוע בפתיחת תפילת שמונה עשרה, אנו פונים לא רק "לאלוקינו" אלא מכנים אותו "אלוקי אבותינו". ולא עוד אלא אנו מפרטים "אלוקי אברהם, אלוקי יצחק ואלוקי יעקב" ולא מסתפקים בכינוי "אלוקי אברהם יצחק ויעקב"? מדוע צריכים אנו להצמיד "אלוקי" לכל אחד משמות האבות? חנן פורת עונה בעקבות חז"ל, שכל אחד מהאבות חש את קרבת אלוקים באופן שונה. לכל אחד מהאבות היה דרך מיוחדת משלו לעבודת ה'. עלינו ללמוד מהם לסגל את עבודת ה' שלנו בכל אחת מהדרכים. התלמוד הבבלי במסכת פסחים (פח.) אפיינו את הדרכים השונות של עבודת ה' של כל אחד מהאבות.


 * ואמר רבי אלעזר: מאי דכתיב +ישעיהו ב+ והלכו עמים רבים ואמרו לכו ונעלה אל הר ה' אל בית אלהי יעקב וגו', אלהי יעקב ולא אלהי אברהם ויצחק? אלא: לא כאברהם שכתוב בו הר, שנאמר +בראשית כב+ אשר יאמר היום בהר ה' יראה, ולא כיצחק שכתוב בו שדה, שנאמר +בראשית כד+ ויצא יצחק לשוח בשדה. אלא כיעקב שקראו בית, שנאמר +בראשית כח+ ויקרא את שם המקום ההוא בית אל.**

חז"ל לא פרשו לנו את המשמעויות של דרכי עבודת ה' של כל אחד מהאבות, הר, שדה ובית. בשיעור זה חנן פורת עושה מאמץ להבהיר את דרך עבודתו של אברהם שקרא לקב"ה "הר". מה מיחד את ההר? גובהו ומיקומו מעל כל הסובב. העלייה אל ההר אינה קלה כל עיקר ותובעת מאמץ. אך מי שמגיע לראש ההר זוכה לנשום אוויר פסגות ולראות למרחקים. אברהם אבינו שומע את הצו האלוקי – לך לך! לך עזוב את הנופים המוכרים של ארם נהריים וטפס אל ראש ההר – "אל הארץ אשר אראך". הטיפוס אל ראש ההר מחייב את אברהם לא למאמץ פיזי בלבד אלא גם למאמץ רוחני. העלייה בהר מבודדת את העולה, מפרידה אותו מארצו ממולדתו ומבית אביו. היא הופכת את אברהם, לאברהם העברי "שכל העולם כולו מעבר מזה והוא מעבר מזה" (בראשית רבה, מ"ב, יג). מסירות הנפש של אברהם מאפשרת לו להגיע אל יעדו, ובראש הפסגה רואה הוא ונראה למרחקים – "אב המון גויים". המעפיל אל ההר פורץ את הדרך של אמונה בא-ל אחד ומאיר את הדרך להולכים בעקבותיו לאורך כל הדורות. כי "בהר ה' – יראה!"

מתוך ספר "מעט מן האור" כרך א' בעריכת חנן פורת פורת, חנן. __מעט מן האור__. ירושלים: תנועת אורות, תשס"א.עמ' 28-29

בעקבות אברם העברי
אמנם, אברהם אבינו "שכתוב בו הר", עבד את הקב"ה כחלוץ ההולך לפני המחנה, מפלס דרך אל ראש ההר. כדי להגיע אל ראש ההר היה עליו להיפרד מארצו, ממולדתו ומבית אביו - מכל הקרוב אליו, מנופי ארצו, מבית גידולו ומקרבת משפחתו על מנת להגיע לארץ חדשה בו שוכנת השכינה – ושם לייסד משפחה אשר ייעודה "לשמור דֶּרֶךְ ה' לַעֲשׂוֹת צְדָקָה ומשפט" (בראשית יח, יט) ולהפיץ מסר זה בעולם. בשביל עם ישראל, אברהם היא הדמות של פורץ הדרך, המוכן להתמודד עם כל הקשיים, להתנתק מעברו, מסביבתו ואף ממשפחתו על מנת להגשים את אמיתת חייו, הליכה בדרך ה' לארץ חדשה ושם בבדידות זוהרת "לקרוא בשם ה' א-ל עולם" (בראשית כא, לג). ואף בשבילנו, בשבילי ובשביל אשתי היווה אברהם אבינו דמות הזדהות, אבוקה המאירה לנו את הדרך. השנה, ציינו 40 שנה ליסוד כפר עציון, הגשמת חלום של חזרה לגוש עציון ובנייתו מחדש. במסגרת החגיגות צלמו סרט בו ראיינו מספר חברים על זיכרונותיהם משנות החזרה לכפר עציון והקמת הישוב. במסגרת פרויקט זה הגיעו גם אלי ואל אשתי, לאה. שוחחנו על העלייה שלנו עם הגרעין שלנו (בני עקיבא ארה"ב) לארץ ולכפר עציון. נזכרנו בתחושות של עזיבת הבית, הסביבה, והמשפחה. הניסיון להיקלט בקיבוץ, בתרבות שונה לחלוטין - בחברה המדברת שפה שונה (מוכרת, אך לא שפה בה היינו רגילים לחשוב, לחלום ולהביע את עצמנו בחופשיות). היינו מרוחקים מכל המשפחה היקרה שלנו וכעבור כמה שבועות לאחר הגעתנו לארץ, נולדה בתנו הבכורה, תהילה. כל כך היתה חסרה לנו הנוכחות של הסבים וכול יתר המשפחה והחברים הקרובים לחלוק אתם את שמחת האירוע. באותם הימים תנאי החיים בכפר עציון היו פרימיטיביים. גרנו בחדר קטן בתוך בית ישן שנותר על יסודותיו מכפר עציון הישנה, מרוחקים ממים זורמים, משירותים וממקלחת חמה – שינוי גדול מתנאי החיים להם היינו רגילים בבתינו בארה"ב. זכורני הביקור הראשון של אמי ז"ל בקיבוץ בפסח תשל"א. בשבוע ההוא המטיר הקב"ה מבול על הארץ ללא הפסק. הכול היה רטוב ומלא בוץ. אמי התגוררה עם תהילה התינוקת בחדר בבית האבן, ואני ולאה גלינו לאחד מהצריפים הירדניים שנותרו על כנם ששימשו אותנו כמגורים, מחסנים וחדרי שירות באותם הימים. באחת השיחות עם אמי, היא אמרה לנו בקול חנוק מבכי שהיא ומשפחתה גדלו בכפר דל בהרי קרפטורוס, ושהוריה ומשפחתה עשו הכול להגר משם לארה"ב על מנת לשפר את תנאי חייהם ולאפשר לילדיהם לגדול בסביבה המעניקה תנאי חיים סבירים עם בטחון כלכלי. ואז הוסיפה ואמרה: "והנה אתם בחרתם לעזוב את הנוחות של ארה"ב אותה נאבקנו להבטיח לכם ולחזור לאותה דלות כפרית ולהקים את משפחתכם בתוכה!" השנים עברו, ובעזרת ה', מאמצנו לבנות מחדש את כפר עציון נשאו פרי. עברנו למגורי קבע נוחים; ענפי המשק התבססו, וזכינו לגדל את משפחתנו עם שרשים עמוקים בהרי חברון, מקום בו הכה אברהם אבינו שרשים בבואו לארץ ישראל. והיום כל ששת ילדינו ובני משפחותיהם אף זוכים, ברוך ה', לבנות את בתיהם ולהקים את משפחותיהם בארץ אליה נדד אברהם לבדו והקים בה את עמו בצו האלוקים. אף אמי ואם אשתי זכו להצטרף אלינו לחיות את ימי זקנותן בתוכינו בארץ ישראל ואף להיטמן ברגבי אדמתה.

לאה ורבר על עלייתה ארצה
media type="youtube" key="i5HpBI3Tiww" width="425" height="350"

media type="custom" key="840239"
 * מסעו של אברם לארץ כנען **

**מסעו של אברם לארץ כנען** media type="custom" key="840303"

media type="custom" key="882439"

[|השיר "לך לך" של אמוץ ברונטמן]

media type="custom" key="2552637" Stereo Sinai on G-dCast