חיי+שרה+-+דניאל+ושרה

rtl toc

פרשת חיי שרה =זכות שרה לקבר במערת המכפלה= ויקם אברהם מעל פני מתו וידבר אל בני חת כג\ג' - במדרש נאמר שאדם יכול להקבר במערת המכפלה רק אם מת מיתת נשיקה על ידי הקבה ולא עי מלאך המוות.חכמים מוסיפים -שלוש טיפין תלויין בחרבו של מלאך המוות מאחת מת ,מאחת פניו מוריקות ומאחת מסריח, אברהם ראה שפניה של שרה לא הוריקו ולא השתנו לכן הבין שהיא לא מתה בידי מלאך המוות אלא בידי נשיקת הקדוש ברוך הוא לכן הלך מיד למצוא לה קבורה במערת המכפלה אצל בני חת ששרה היתה ראויה לכך.עוד על אותו פסוק:מעל **פני** מתוידוע שבמילה פנים משתמשים כאשר מדברים על אדם חי שהרי הפנים מראות מפנמיותו של האדם, על מת אין אפשרות לראות פנימיות שאין פרצופו מביע דבר.אברהם משתמש בכל זאת במילה זו כי שרה גם במותה העידה על משהו פנימי שמתה בידי נשיקתו של הקבה.

=נזם הזהב והצמידים= ויקח האיש נזם זהב בקע משקלו ושני צמידים (כד,כב) בקע: רמז לשקלי ישראל, בקע לגולגולת. ושני צמידים: רמז לשני לוחות מצומדות (רש"י) מחצית השקל - רומזת למצוות צדקה, שהיא שקולה כנגד כל המצוות (בבא-בתרא ט), ונקראת "כללות המצות". הלוחות - הם כללות כל התורה כולה. אליעזר נתן לרבקה נזם וצמידים, לרמז שהיסוד של בית בישראל הוא לימוד התורה וקיום המצוות http://www.chabad.org.il/Magazines/Article

=גמילות החסד של רבקה= בפרשה מבקש אברהם לחתן את יצחק, אברהם אינו רוצה להשיאו לאשה מבנות העם הכנעני. אליעזר,עבדו הנאמן של אברהם, יוצא לחרן למלא את המשימה, שם הוא מחפש אשה שתהיינה הליכותיה תואמות לביתו של אברהם, בעיקר ביחס החסד. בחרן, הוא מוצא את רבקה העונה לדרישות אלו: רבקה גומלת חסד: אליעזר ביקש מעט מים בשבילו, ןהיא מביאה מים גם לגמלים בלי שביקש ממנה-אף היא כאברהם (והמלאכים שמזדמנים לו) נכונה לטרוח למען אנשים שכלל לא מכירה. קו משותף נוסף נמתח בין אברהם אבינו לבין רבקה. "ו**תמהר** ותורד כדה... ו**תמהר** ותער כדה אל השוקת, **ותרץ** עוד אל הבאר" (בראשית כ"ד, מ"ו). מבחינים בזריזות בעשיית החסד, זריזות המוכיחה על הרצון הפנימי הפועם בלבו של גומל החסד. רבקה עומדת במקום, עד שהגמלים מסיימים לשתות ומפקחת שמא יחסר להם דבר מה. מעשה זה מקביל למעשיו של אברהם הניצב לפני אורחיו, נכון למלא את כל מחסורם. כך נוהג מי שהחסד טבוע בנפשו. כאשר אליעזר שואל: "היש בית אביך מקום לנו ללין?" (בראשית כ"ד, כ"ג), רבקה מוסיפה ומציעה מעצמה: "גם תבן גם מספוא רב עמנו, גם מקום ללון". אליעזר ביקש רק אכסניה ללינה, ואילו היא מציעה גם מזון ומספוא. אליעזר ביקש רק "**ללין**", לינת לילה אחד, ואילו היא מציעה מקום "**ללון**" - לינות הרבה. זהו סוד הריבוי והשפע של מי שמגלם את דמותו של איש חסד אמיתי. הוא יורד מעמקי החסד בשביל הזולת, ומשם הוא חושף את אשר חסר לזולת ומנסה לספקו. ומה בין רבקה לבין לבן אחיה?: גם לבן רץ לקראת אורחו: "**וירץ** לבן אל האיש החוצה אל העין" (בראשית כ"ד, כ"ט), אך הריצות האלו כל כך שונות!! אצל רבקה הכול נובע ממקור חסד טהור, ואילו לבן: "למה רץ, ועל מה רץ? 'ויהי כראותו את הנזם', אמר: עשיר הוא זה, ונתן עיניו בממון" (רש"י). לא הכנסת אורחים היתה כאן, אלא רדיפת ממון הנובעת מתוך מניעים אנוכיים. לבן פונה לאורחו באדיבות: "למה תעמוד בחוץ, ואנוכי פיניתי הבית" (בראשית כ"ד, ל"א). אולם מה טיבה של "אדיבות" זו? לבן פינה את הבית - מעבודת אלילים. לא אדיבות היא זו, אלא אפילו את אלוהיו מוכן הוא לפנות מביתו, כדי להרוויח כסף מהאורח העשיר. עד שלא נוכח אליעזר, שמעשי רבקה אינם נובעים ומבקשת גמילות חסדים, עדיין לא היה בטוח אם מעשים טהורים של חסד לפניו. אבל רבקה הוכיחה את עצמה, שהיא כן ראויה להיכנס לביתו של אברהם איש החסד ולהיות אם לאומה שאחד מסימניה הוא "גומלי חסדים".

http://www.arachim.co.il/Index.asp?Article

rtl