בלק+-+סט+-+קרן+ק+ועליזה

rtl toc

 ="איתם" או "עימם" אז והיום = אם בלעם קיבל אישור מה' להצטרף לבלק, על מה כעס ה'? הרב ערן טמיר מסביר על האפשרויות השונות של הצטרפות לקבוצה. שם האתר: כיפה

שם הכותב: הרב ערן טמיר

תאריך כתיבת השיעור: ז' תמוז ה'תשס"ח

כתובת האתר URL: http://www.kipa.co.il/pash/show.asp?id=28687

  האם יש להתגאות ב"עבירה לשמה"?     חז"ל קבעו שחששו של בלק מלך מואב בראשית פרשתנו, נבע מההבדל בין יחסם של ישראל לעמון ליחסם למואב. מתוך בירור הסיבה להבדל זה, ננסה להבין האם ראוי להתגאות בכל הכרעה נכונה, או שמא יש הכרעות שלמרות שאנו צודקים בהם - ראוי להצניען?                שם האתר: כיפה  שם הכותב:            איתן פינקלשטיי ן   תאריך כתיב ה:    ח´ תמוז ה´תשס" ז <span style="FONT-FAMILY: Arial, Helvetica, sans-serif"> <span style="FONT-FAMILY: Arial, Helvetica, sans-serif"> כתובת האתר URL: <span style="FONT-FAMILY: Arial, Helvetica, sans-serif"> http://www.kipa.co.il/pash/show.asp?id=21537

= <span style="FONT-SIZE: 150%; COLOR: #62d5e4; FONT-FAMILY: Arial, Helvetica, sans-serif">אוי מי יחיה... = <span style="FONT-SIZE: 120%; COLOR: #62d5e4; FONT-FAMILY: Arial, Helvetica, sans-serif">שם האתר: מעט מן האור שם הכותב:  חנן פורת תאריך הכתיבה: פרשת בלק ה'תשס"ב כתובת האתר URL :  http://www.tora.co.il/parasha/balak_62.htm

סיכום:
חנן פורת פותח את שיעורו בהשוואה בין התנבאותו של בלעם להתנבאותו של משה. הוא מתאר את משה ובלעם בתור הפכים: משה- "ענו מכל אדם" ולכן, מרב גדלות נפש היה הנביא הגדול בישראל אי פעם. בלעם- מרוב גאוותו ושחיתותו היה צורך בהתגלות חזקה במיוחד כדי שלקשר שלו עם ה' יתווסף גם פן יותר אישי, כלומר, שאמונתו בה' תהיה יותר חזק. השיעור ממשיך לתוכן נבואותיו של בלעם, ומתרכזת ברמזיו על המשיח. הוא מביא השוואה מהפסוקים שלקוח מהיד החזקה של הרמב"ם בין דוד למלך המשיח שיהיה מזרעו. בלעם אומר בנבואתו- "אוי מי יחיה משמו א-ל".  פסוק זה מתאר את הייסורים אותם יעברו הגויים בבא המשיח.  כדי לתאר את ייסורי הגויים חנן פורת מביא בשם ר' יוחנן השוואה לאדם שיפריד בין אריה ללביאה בשעת צורכם, אף אדם שפוי לא יעשה דבר כזה.  חנן פורת משליך את זה לאומות העולם של ימינו, בלשון אזהרה, שלא יעמדו בין עם ישראל לבין הקב"ה, בין האריה ללביאה. לפי הספורנו, הגויים הם אינם היחידים שיעברו ייסורים בעת ביאת המשיח, גם עם ישראל יסבול לא מעט. אפילו החכמים הגדולים ביותר של עם ישראל ביקשו לא להיות בדור שיראה את המשיח מפני הפחד, שהרי המשיח יבוא בסבל וכאב רב, שאפילו הם לא יודעים עם יוכלו לעמוד בהם. לעומתם קם הרב יוסף ואומר:      "ייחיה ואחמיניה, ואזכה ואיתיב בטולא דכופיתא דחמרי" כוונתו היא שחסרונות החיים בדור המשיח, הקושי והכאב, שווים את היתרונות, את הגאולה שתבוא לאחריהם ואת הזכות לחיות אותם. חנן פורת מסיים בסיפור מקרה בו חבר שלו מוכיח את מה שאומר הרב יוסף, חי את הכאב ולא מוותר, וכל זאת למען הגאולה.

= הפן האישי  =

אנחנו חיים היום בעולם שפע שעומד על סף קריסה- המפלה הכלכלית בארה"ב משפיעה על כל העולם המערבי (גם אם בארץ מרגישים אותה פחות...) ואירופה מתמוטטת. מדענים כבר קבעו תאריכים לחורבן העולם ומוסיפים שכבר אין דרך לתקן את הנזק שכבר נגרם, למרות ההפחתה המשמעותית בזיהום.  הטרור מתחזק בכל העולם. רמת התרבות שלנו נהיית יותר ויותר נמוכה. אנשים רבים חסרי כל אידיאל וחיים בעולם של חומריות בלבד כשהדגש הוא על עצמם. יותר ויותר אנשים ונוער מתמכרים לסמים, אלכוהול וסיגריות וגיל הצורכים ממשיך לרדת.  אך כל זה, זהו רק עוד צעד אחד נוסף לקרת הגאולה.  לפי פירושו של הספורנו לדבריו של בלעם, לעם ישראל נכונו עוד ייסורים רבים לפני בא המשיח. כל מה שקורה עכשיו זוהי רק התקדמות לקרת הגאולה. כל צעד של ייסורים מסתיים בגאולה קטנה גם אם זו לא הגאולה השלמה.  חנן פורת מביא בדבריו 2 גישות של רבנים גדולים של עם ישראל-  האחת מפחדת מהייסורים שיבואו לפני בוא המשיח מספיק כדי להתפלל שלא יהיו חלק מהדור שיראה את המשיח.  הגישה השניה מאמינה שהקושי והכאב שיבוא קשור עם ביאת המשיח, שווה כל רגע בשביל לחיות את מה שיהיה בסופו. ברור לחלוטין עם איזו גישה חנן פורת מסכים, לפי הסיפור שהביא בסוף. אנחנו חייבות להוסיף את הסכמתנו לשלו עם הגישה השניה. קשה להסביר את דעתנו בנושא- אולי זה עניין של חינוך, אולי עניין של התרבות והסביבה בהם גדלנו, אך בכל מקרה אנו מאמינות בכך לגמרי. החיים אמנם נראים טוב לרובנו עכשיו, אבל האשליה של העושר של תרבות המערב נסדקת, ובקרב מאוד נבחן על נכונותנו לסבול בשביל המשיח. הזמן מתקתק והדקות נהיות ספורות... לפי מקרה זה ה' מוכיח כי החלטות בנ"א אינן תמיד נתונות להם, אלא נמצאות בידיו של הקב"ה. האם דבר זה מחבל בבחירה החופשית שלנו? האם זה טוב מבחינתכם?
 * שאלות לדיון: **
 * 1) בלעם ומשה הם שני הפכים גמורים באישיותם, אך למרות זאת נמצאים בדרגת התנבאות שווה (או לכל הפחות קרובה). האם מצב זה יכול להתקיים גם היום? האם רשע גמור יכול להיות באותה דרגת רוחניות כמו צדיק גמור?
 * 2) במהלך הפרשה בלעם מקבל החלטה (לפי המדרש) ללכת עם בלק בכדי לקלל את עם ישראל, אך ה' מחבל בתכניותיו ומשנה את דבריו לברכה.

<span style="FONT-FAMILY: Arial, Helvetica, sans-serif">

rtl