ויקרא+-+מוריה

rtl

toc

="נפש כי תחטא" - אחריות האדם למעשיו וחטאיו=

שם הכותב:** הרב כרמיאל כהן. האחריות האישית של כל אחד ואחד על המעשים שלו, על החטאים שלו. למשל - לא תמיד הכהן משיח אחראי על המעשים שלנו, ומביא מקורות והסברים ועוד רעיונות בנושא.
 * שם האתר:** כיפה**.
 * תאריך או שנה שנכתב (אם זה מופיע):** ג' ניסן התשס"ז.
 * הכתובת של האתר (url):** http://www.kipa.co.il/pash/show.asp?id=19036.
 * סיכום תוכן השיעור במשפט או שניים :** במאמר מסביר הרב על

=**בין קורבנות הנדבה לקורבנות החובה**=

שם האתר: דעת – אתר לימודי יהדות ורוח.
 * שם הכותב:** הרב אלחנן סמט.
 * תאריך או שנה שנכתב:** לא מוזכר.
 * הכתובת של השיעור** **(****url** **):** http://www.daat.ac.il/daat/tanach/samet/v1-2.htm
 * סיכום תוכן השיעור:** הרב מסביר בהרחבה על כל אחד מן הקורבנות השונים וגם מנסה לעמוד על ההבדלים המהותיים בין קורבנות החובה לקורבנות הנדבה.

=טעמי הקורבנות=

למרות כל הדברים החריפים האלו אנחנו רואים שעדיין נמשכת עבודת הקורבנות גם בימי בית שני. לפי גישת הרמב"ם בנושא (בחיבורו הידוע – מורה נבוכים) הסיבה למצוות הקורבנות הייתה הרגלה איטית של עמ"י לעבודת ה'. ממצב שבו כל העולם היה רגיל לעבוד ע"ז, והפולחן האלילי היה מאוד נפוץ, היה צורך בהדרגתיות להרגיל את העם לעבוד אלוקים אחד, להתפלל וכו'. ולכן הקב"ה ציווה עלינו את עבודת הקורבנות, כפעולה ראשונה קודם כל להפנות את הצורך בפולחן לאל אחד ומסוים – ה', במקום לריבוי אלילים שונים. \ לעומתו הרמב"ן אומר שיש למצוות הקורבנות בכלל שורש קבלי ומיסטי עמוק מאוד. אך בספרו משנה תורה, שחובר לכלל העם, כל השכבות והסוגים (שהוא יותר מעשי ולא פילוסופי כמו מורה נבוכים) מנמק הרמב"ם את מצוות הקורבנות בהיותם "חוקים", הטעם שלהם לא גלוי וידוע לנו ובכל זאת אנו מצווים לקיים אותם: //**"ולא ידמה שהן פחותים מן המשפטים שטעמן גלוי וטובת עשייתן בעולם הזה ידועה ...ודוד המלך כל זמן שהיו רודפין אותו בתשובות השקר שעורכין לפי קוצר דעת האדם היה מוסיף דבקה בתורה... וכל הקורבנות כולן מכלל החוקים הן, ואמרו חכמים שבשביל עבודת הקרבנות העולם עומד**//." כשאנו עושים מעשים שאינם רציונליים והגיוניים לנו- בכך אנו מקריבים ומתקרבים אל ה'. ככה אולי לפי הגישה הזו,בא המנהג הקדום בו התחילו לימוד מקרא לילדים דווקא בספר ויקרא. אל לנו אנחנו לא צריכים כבר בתחילת דרכם לחזק את הצד ה"רציונלי" שלהם. דווקא משמעות מצוות פולחניות רבות נמצאת דווקא באי הרציונאליות שבהם, בחוסר משמעות שבהם, וכמו שהנביא ישעיהו אומר (פרק נ"ה, ה'): **//"כי לא מחשבותי מחשבותיכם ולא דרכיכם דרכי נאום ה".//**
 * יהושוע אנגלמן שואל מה מטרת הפולחן הכ"כ קדום ואם אפשר לאמר גם אלילי? הקב"ה זקוק לקורבנות שלנו??? כבר בדברי הנביאים רואים את הערעור בהקרבת קורבנות:** //**"החפץ לה' בעולות וזבחים כשמוע בקול ה'"** (שמואל א', ט"ו, כ"ב) הוא מביא גם את ישעיהו וירמיהו בכלל מרחיק לכת בדבריו: **"כי לא דיברתי את אבותיכם ולא ציויתים ביום הוציא אותם מארץ מצרים על דברי העולה וזבח. כי אם את בדבר הזה ציויתי אותם לאמור שמעו בקולי והייתי לכם לאלהים ואתם תהיו לי לעם"( ירמיהו ז' כ"ב- כ"ג).**//


 * שם האתר:** קולות.
 * שם הכותב:** יהושוע אנגלמן.
 * תאריך או שנה בה נכתב:** לא כתוב.
 * קישור לאתר:** [|http://www.kolot.info/publications/weekly_issue/vaikra/vaikra/engelman /].

=הפן האישי=

הרמב"ם מדבר על מצוות הקורבנות בפרט ובכלל על כל המצוות שהן "חוקים", מצוות שהטעם שלהן לא גלוי וידוע לנו, אנו מחייבים לקיימן אך בנוסף מנסים גם לפרש להם איזשהו טעם. זהו צורך בסיסי של האדם להבין מה ולמה הוא עושה, לא להיות רובוט שפועל כמו מכונה לביצוע משימות שניתנו לו. אז מה היא בעצם המעלה היותר גדולה? לפעול מתוך הבנה עמוקה למעשים, מתוך חיבור, או לפעול מתוך יראת שמיים וידיעה שה' הוא האלוקים ואנו עבדיו, מחויבים לקיים את מצוותיו בין אם נבין אותם ובין אם לא, כשהמצוות מעל להבנה האנושית המוגבלת? אני חושבת שזהו ניסיון אישי של כל אחד ואחד מאתנו לגבי עבודת ה' הפרטית שלו. ניסיון יום יומי. מצד אחד – כל אדם שואף לקיים את כל המצוות, בלי שאלות, פשוט כי ה' ציווה - בשלמות, אך באותו הזמן ממש יש לנו את הצורך החזק לא להפסיק לחפש, לחקור, ללמוד ולנסות להבין את הטעם של המצוות, של הפעולות שאנו מבצעים. אנו שייכים לתקופה שיש בה יתרון גדול לפי דעתי של רצון להבין ולהעמיק. להיות מעבר לאדם הכביכול 'פשוט'. אנו לומדים מחשבת ישראל, טעמי המצוות, גמרא [שנתברכנו שהיא נלמדת גם ע"י נשים] ועוד. האדם המאמין נגיש לכמות עצומה שלי ידע ומקורות. מצד שני, עבודת ה' שלנו יותר חזקה באהבה מאשר ביראה. קשה לנו לקבל סמכויות מעלינו. היראה כמעט ונעלמה לה... כשאנו נמצאים במצב כזה, ניתנת "לגיטימיות" לבחור את 'רמת' המחויבות שלך כלפי קיום המצוות. הרבה אנשים חושבים שכשלא מבינים מצווה מסוימת, או לא מרגישים מספיק "מחוברים" אין שום הכרח וחובה לקיים את אותה מצווה.. אני חושבת שצריך לזכור, שחובה לקיום מצוות עולה על הצורך להבין אותן. דווקא האדם שמקיים את ההלכה מתוך יראת שמיים גדולה, בלי שאלות – מתקרב יותר אל ה'.

קודם נעשה ורק אחר כך נשמע.

התמונות מתוך:אוסף מכון המקדש.

rtl